Vai tur kāds ir?
Mīļā, kas notiek?
Pagaidi. Par ko tu runā?
Nē, es nezinu! Mīļā, man nav ne jausmas, par ko tu...
Dzīvokli?
Nē, nē! Protams, ka es nemeklēju dzīvokli!
Kāpēc lai es meklētu dzīvokli?
Pagaidi, pagaidi. Es zinu, kas tas ir.
Tas ir vecs joks. Jā. Vai tev zvanīja no aģentūras? Jā.
Jā, sievai zvana no aģentūras un saka, ''Mēs runājām ar jūsu vīru.
''Es skatos...''
Mana karte? Mana vizītkarte? Es nezinu.
To es nezinu. Es nezinu, kāpēc viņam ir mana vizītkarte.
Varbūt viņš...
Nu varbūt viņš vai viņa.
Jā.
Labi, pārsteigums ir izbojāts.
Nē, nē, viss kārtībā.
Es to gribēju pataupīt mūsu jubilejai, bet es...
Jā, tas ir vienkāršs divistabu dzīvoklis Vestvilidžā,
bet tev tas patiks.
Jā. Jā, es zinu.
Paklausies, man neatbrauca pakaļ mašīna uz Valdorfu.
Man tagad jāiet. Tiksimies vakarā mājās, labi, dārgā?
Es arī tevi mīlu.
lr labi. Skūpstu.
Labi. Atā.
Man tev ir viens jautājums.
Tu esi nekustamā īpašuma mākleris vai profesionāls idiots?
Dārgais, es tiešām domāju, ka to vajadzētu darīt pārvaldniekam.
Nē, es jau atnesu. Pastum to malā.
Nē, es neteicu, ka manai sievai jāredz dzīvoklis.
Es teicu, ka Amberai jāredz dzīvoklis. Amberai.
Vai Ambera izklausās pēc sievas vīram manā vecumā?
-Uzmanīgi ar galdu! -Jā, es to jau pacēlu.
Labi, dabū man auklu, ja?
Labi. Es dabūju, mīļais. Ko tu gribi, lai es ar to daru?
Paņem to malā.
Tā nav gluži mīlas ligzdiņa,
ja mana sieva tai izvēlas aizkarus, vai ne?
Uzmanīgi gar logu.
-Labi? -Gatavs?
Jā, pastum uz leju un iekšā.
Nē, es tev saku, beidz runāt.
Jo es domāju.
Nē, es domāju! Es ne... Zini ko? Aizmirstam to.
Nē, aizmirstam to. Atsaucam visu.
-Tā, labi. -Redzi? Pats ar savām rokām.
Nē!
Piezvani man brīvdienās. Atstāj ziņu atbildētājā,
ka pārdevējs ir pārdomājis,
un visa šī lieta...
-Ak, Dievs! -...miris.
Tu neticēsi, kas tikko gandrīz notika!
-Redzēji? -Zvaniet uz 1 18!
-Ak Dievs, vai viņš ir miris? -Laimīgs viņš nav.
Ko?
Tas taču nav nopietni!
Tikai ne tagad.
Labi, izspļaujiet.
Tā aizrauj no pirmās ainas.
Sev jāatgādina, ka esi teātrī un skaties izrādi.
Manam piecgadīgajam Aleksim ļoti patika.
Viņš gribēja, lai viņa tētis to noskatās kopā ar mums.
Tā ir labāk.
Man šķiet, ka viņam ļoti patika tērpi...
Dr. Pinkus? Sveiki.
Man vajadzēs panorāmas rentgena aparātu
rīt gandrīz visu priekšpusdienu,
ja tas saskan ar taviem plāniem...
Labi. Man rīt nav vizītes.
Tiešām?
lzklausās, ka tā būs lieliska diena.
Un?
Es domāju, ka tu varbūt ņem brīvdienu, lai dotos uz...
Jā. Atvainojos, ka traucēju.
Mēs nopirkām kūku.
Mums ar Prašaras kundzi piedzima bērns, un...
Jā, meitenīte,
un mēs gribējām pacienāt ar kūku un parādīt bildes, tāpēc, ja tu...
Tas būtu jauki.
Sāciet bez manis.
Labi, labi. Tātad...
Kāds jauks bērniņš. Viņa ir burvīga.
-Jā, patiešām. -Cik ilgas bija dzemdības?
-Desmit stundas. -Desmit stundas?
-Jā. -Ak, Dievs.
-lzklausās ļoti ilgi. -Nebija tik traki.
-Tiešām? -Nepavisam.
-Tas ir pārāk ilgi. -Tas ir to vērts.
Es labāk paņemšu kaķi!
10 stundas ir ilgs laiks, lai pie kaut kā tiktu.
-Paskaties. -Cik jauki.
KOSMĒTlSKĀ, REKONSTRUKTĪVĀ UN ĀRSTNlEClSKĀ ZOBĀRSTNlECĪBA
Dr.med.dent. Bertrams Pinkuss
Pret globālo sasilšanu?
Jā, tikai mazliet... Var nedaudz šūpot.
Labvakar, dakter.
Ziniet, ko? Ļaujiet man to atvērt.
Sveiki! Vai pieturēsiet liftu? Lūdzu!
-Jā. Es gaidu. -Paldies.
-Atvainojiet! -Pagaidiet. Ei!
BRĪDlNĀJUMS: VElClNA CAUREJU
Labi. Vēl mazliet.
Nu, nu, nu,
paspēšu, paspēšu, paspēšu.
Izsaukums dakterim MaikIam, dakteri MaikIu uz pediatriju, Iudzu.
-Vai rādītāji ir uzlabojušies? -lr atpakaļ.
Man prieks.
-lzlasiet pa burtiem. -P-l-N-K-U-S-S.
-Dzimšanas datums? -Kāpēc?
Kad jūs esat dzimis?
Es sapratu jautājumu. Kāpēc jums tas jāzina?
Atstāsim tukšu. Svars?
-Vakar vakarā vai šorīt no rīta? -Vienalga.
Astoņdesmit trīs kilogrami.
Cik alkohola nedēļā jūs patērējat?
-Kāpēc jums tas jāzina? -Viņi to grib zināt.
Es nešaubos, ka ''viņi'' grib daudz ko zināt,
bet es negribu, lai manas intīmās lietas
kāds izplata apkārt pa pasauli.
Es likšu nulli.
-Ģimenes stāvoklis? -Tālāk.
-Profesija? -Nav svarīgi.
-Alerģija uz pārtiku. -Es šeit neēdīšu.
-Vai jūs esat alerģisks pret plāksteriem? -Cik absurds jautājums.
Es vairāk neatbildēšu.
-Vai jūs smēķējat? -Pietiek.
-Vai jums ir liekie zobi? -Klausieties, kundze.
-Kad jūs pēdējo reizi ēdāt? -Beidzot jautājums vietā.
Vakar pusdienās. Paldies, ka pajautājāt.
Es ēdu maizi ar tunci. Maize bija samirkusi, bet...
-Vai jūs dzērāt caurejas līdzekli? -Jā.
Vai tas nostrādāja?
Tieši kā rāda reklāmā.
Vai jums iztīrījās iekšas?
Es izdzēru daudz zarnu attīrošā šķidruma.
Tam sekoja fait accompIi.
Kungs, es jautāju, vai jūs...
Es pakakāju. Skaidrs? Labi. Un daudz.
Tas bija kā terorisma uzbrukums tumsā un haosā
ar bēgšanu un kliegšanu, skaidrs?
-Man viss skaidrs. -Labi.
Tā ir dziļa iejaukšanās manā privātumā.
Tūlīt jūs to jutīsiet arī apakšgalā.
-Labrīt, Pinkusa kungs. -Sveiki.
Nekas sarežģīts šodien nav gaidāms.
Mēs jūs ātri dabūsim uz kājām.
-Labi. -Ātrs jautājums.
Es redzu, ka jūs prasāt pilnu anestēziju.
Šai operācijai parasti to nepiemēro.
-Tas nav nepieciešams un parasti... -Atvainojiet.
Man nav vēlēšanās redzēt visu to, ko viņi tur dara.
Kad es varēšu satikt ķirurgu?
Es esmu ķirurgs.
-Tiešām? -Jā.
-Kāpēc jūs esat tā nosauļojusies? -Paldies, ka pamanījāt.
Es šorīt iesmērēju iedeguma līdzekli.
-lzskatās dabiski. -Jā. Tas ir labāks veselībai.
Tas mitrina un aizsargā pret ultravioletajiem stariem, tāpēc...
Jā.
Tas dīvaini smaržo. Es nesaprotu pēc kā.
-Es nezinu, vai... -Nē, es negribu ostīt jūsu iedegumu!
-Ko jūs... -Pēc netīrumiem.
Bet pēc labiem - tādiem dārza netīrumiem. Ne jau pēc atkritumiem.
-Vai jūs paliksiet vēl tumšāka? -Es domāju, ka jā. Es gribētu.
Tas izceltu manas acis.
Jūs varat pamēģināt izbalināt zobus tāpat kā es.
-Jā, var redzēt atšķirību. -Ļoti jauki.
Jā, man nepatīk zobu plātes, un man ir mazi zobi.
Atvainojiet, pļāpas.
Vai nebūtu labi parunāt par manām zarnām?
lzskatās, ka nātrija tiopentāls iedarbojas, ko?
-Cilvēki tā ietekmē runā dīvainas lietas. -Es viņam to vēl neesmu iedevis.
-Taisījos dot tagad. -Cik jums ir gadu?
Vai jūs te esat skolas ekskursijā?
Jūs neesat īpaši sabiedrisks, Dr. Pinkus, vai ne?
Ne visai. Starp dažiem cilvēkiem vai daudziem cilvēkiem
es izvēlos savu kaķeni. Viņa medī mazus zvēriņus.
Viņa tos nes augšā kokā. Vēl dzīvus.
Var redzēt, kā viņiem kustas kājas.
Tāda skaņa, kā kad Nora Džonsa spēlē klavieres.
Jūs droši vien nevarat sagaidīt, kad tiksiet mājās pie sava kaķa.
Kāda kaķa?
Es vakar sapratu, ka jums ir kaķis.
Es nevaru ciest kaķus. Kā var cilvēks atdot mīlestību kaķiem? Nožēlojami.
Kad es biju maza, man bija kaķis.
Mans tēvs īsi pirms nāves aizveda mani uz patversmi un teica,
''Debra, paskaties uz šiem vientuļajiem kaķiem...''
Viņš droši vien bija brīnišķīgs cilvēks.
Paklausieties.
Tie cilvēki vakar manā istabā,
sākumā es domāju, ka es sapņoju, bet tā bija īstenība.
Kas viņi bija?
-Es neko par to nezinu. -Nu ja.
-Te būs apstiprinājums, ka esat vesels. -Labi, paldies.
Pienāciet vēl!
Cik nejauki tā teikt slimnīcā.
Jauki.
Veselības aprūpes darbinieki dod labu piemēru.
Smēķēšanai tomēr ir kāda jēga.
-Samazina baru. lznīcina muļķus. -Vai jūs runājat ar mani?
Jā, bet es runāju par viņiem nevis par jums.
Labi.
Es izvēlējos tādu, kam bija jābūt trako kreklā. Mana kļūda.
lzrādi uzmanību, un tas tev sekos līdzi uz mājām. Neticami.
Atvainojiet!
Vai viņš jūs arī redzēja?
-Viņš mūs redz! -Kas?
Tas vīrs?
Kāpēc tu neturi acis vaļā?
Ei!
Ei, kungs!
Lūdzu, pagaidiet!
-ldiots. Ej nost no ceļa. -Pagaidiet! Ei!
-Man vajag tikai pāris minūtes... -Uzmanies!
...jūsu laika!
Jūs mani redzat, vai ne?
Un jūs neesat tāds kā mēs.
Es zinu, jo tas taksis jūs gandrīz notrieca.
Un viņš taurēja un kliedza!
Es nejūtos labi. Kāda velna pēc...
Ei!
Policista kungs, te ir trakie.
Es nezinu, kāpēc viņi ir te. Es esmu zobārsts.
-Ei, tu mani redzi. -Ārprāts.
Ei, nāc atpakaļ! Es gribu ar tevi aprunāties!
Nebaidies! Es esmu policists!
-Viņš mūs redz? -Kurš? Tas vīrs?
...no tā brīža, kad es izgāju no slimnīcas.
-Kādi blakus efekti? -Halucinācijas.
-Vizuālas vai akustiskas? -Abas.
Un ļoti dzīvas, reālas un dīvainas. Tas nav normāli.
Jā, zināt. Kas vispār jūsuprāt ir normāli?
Es teiktu, tas, ka nerādās halucinācijas.
Vai notika kas dīvains manas operācijas laikā?
-Vai kāds... -Vai kāds ko...
-Piedodiet, bet vai kas... -Kur?
-Kāpēc jūs turpināt runāt, kad... -Es nedzirdēju, ko...
-Kāpēc jūs turpināt mani pārtraukt? -Nē, es...
-Vai notika kas dīvains... -Jūs mani nedaudz pārtraucāt.
-Atbildiet uz... -Tikai.
-Vai notika kas dīvains? -Kur?
Kā tas ir, kur? Tā nav pareiza... Jā vai nē?
Vai notika kas dīvains manas operācijas laikā?
-Jā. -Kas?
-Nē. -Jūs iepriekš teicāt ''jā''.
''Nē'' ir mana galīgā atbilde. ''Jā, nē'' nozīmē nē.
Vai notika kas dīvains manas operācijas laikā?
-Un ja tā... -Vai jūs varat mazliet...
Vai jūs varat mazliet uzgaidīt?
Jā, tā esmu es.
Vai tu vari pārtraukt to, ko pašlaik dari, un tūlīt atnākt šurp?
Tas ir tas, par ko mēs runājām.
Tu man teici, lai es zvanu, ja tas atgriežas, un tas ir atgriezies, tāpēc...
Labi.
Kas tas bija? Kas notiek? Jūs kādam teicāt, ka tas ir atgriezies.
Mani izsitumi uz muguras. Tie ir atgriezušies, un es zvanīju ārstam.
Jūs... jaunkundz!
-Jā? -Es!
-Kas pie... Kas? -Vai jūs...
-Vai es... Jā. -Sekot jums?
-Uz... -Uz manu biroju.
-Un tad jūs man pastāstīsiet. -Jā.
Ko?
Vai kas neparasts... Kas?
Jēziņ! Piedodiet, es ne...
Mums pēc pāris minūtēm ir sanāksme, tāpēc jāpasteidzas.
Vai notika kas dīvains manas operācijas laikā? Ko viņš...
Ko jūs uzskatāt par ''dīvainu''?
Savādāks kā parasti, savāds, neparedzēts.
Nē, viss bija kā parasti.
-Viss bija labi. Normāli. -Labi.
Jā, labi. Varbūt pārtraukums,
-bet pēc tam jūs atbildējāt... -Kāds pārtraukums?
Dr. Pinkus, es tiešām... Man jums nav jāskaidro,
ka neviena medicīniska operācija nelīdzinās otrai.
-Katra ir savādāka. -Jā.
Nelielas izmaiņas ir pat visvienkāršākajā ķirurģiskajā...
Kādas būtu nelielas izmaiņas manā gadījumā, piemēram?
-Es negribētu lietot žargonu. -Nē.
-Bet tehniski... -Jā.
...medicīniski sākas...
Labi. Jā.
-Jūs bijāt miris. -Es biju miris?
-Mazliet. -Cik ilgi?
-Septiņas minūtes. -Mazliet mazāk.
Es biju miris septiņas minūtes.
-Mazliet mazāk. -Aptuveni septiņas...
Tā ir vienīgā lieta, ko es varu iedomāties par...
Kā es nomiru?
Mēs jums neieteicām pilno anestēziju.
lzmantojot anestēziju, ir iespēja, kaut arī ļoti minimāla,
ka notiek bioķīmiska anomālija.
Kur ir anesteziologs? Es tūlīt pat gribu viņu redzēt.
Viņš te vairs nestrādā.
Jums būs patīkami zināt, ka pie mums Sv. Viktora slimnīcā
ir stingra trīs pārkāpumu politika.
Manam anesteziologam jau bija bijuši divi pārkāpumi?
Labi, nomierināsimies.
Nepārspīlēsim situāciju.
Kāpēc viņš nomierinās?
Visi mirst.
Jā, bet parasti dzīves beigās, tikai vienu reizi un uz visiem laikiem.
Katrs ir savādāks.
Un jūs pat netaisījāties man to pateikt.
-Nē, mēs jums teicām. Mēs teicām... -Nē, neteicāt.
Mēs jums pateicām tajā naktī. Mēs jums visu noziņojām.
-Nē, es to neatceros. -Jā. Jā, mēs...
Te ir rakstīts, ka jūs apstiprinoši nomurminājāt
pirms tam, kad jūsu acis atgriezās savā vietā.
Vai jūs zināt, kādu summu es no jums iztiesāšu?
-Baidos, ka nekādu. -Viņš ir salietojies. Turpiniet.
Jūs parakstījāt dokumentu,
ar kuru jūs atbrīvojāt savu ķirurgu, anesteziologu,
Sv. Viktora slimnīcu un Kooperatīvās Ārstniecības iestādes
no jebkādas atbildības
par anestēzijas iedarbību uz jūsu sirdi.
Es nekādā gadījumā to neesmu darījis.
-Vai šis ir jūsu paraksts te apakšā? -Kad es to parakstīju?
Kad bijāt veicis pēcoperācijas testu,
ko ar likumu pieprasa Ņujorkas štats.
Es acīmredzot nezināju, ko es daru!
Jūs zinājāt, kā uzrakstīt savu vārdu.
Es esmu uzlicis sirsniņu uz ''i'' burta!
Jūs bijāt priecīgs, ka esat dzīvs!
Par tām halucinācijām. Ko jūs redzat?
Cilvēkus.
Pagaidi!
Es nekādi nevaru pierast. Tu esi tas vīrs, vai ne?
Nē. Es neesmu tas vīrs. Tas ir cits vīrs. Ej projām.
Tas būs ātri, man tev jālūdz palīdzība.
Nē, nē, nē. Nē, viņš joprojām ir te. Neticami.
-Paldies! -Labi, lieliski! Paldies!
Pagaidiet mirklīti. Pagaidiet, kas?
-Brauc! -Nē, nē.
-Uz kurieni, draugs? -Nedari tā!
Tu esi aizņemts vīriņš. Es runāšu īsi.
Sieviete, kurai tu tikko atņēmi taksi, ir mana sieva.
-Tas ir apbrīnojami. -Mana atraitne.
Viņai ir nopietna problēma. Tev jāpalīdz man to atrisināt.
-Uz kurieni gribi doties, draugs? -Saki, Medisona un 54. ielas stūris.
Es negribu braukt uz Medisona un 54. ielas stūri!
Labi, vismaz par vienu iespēju mazāk.
Es negribu Sapphire martini ar olīvām.
Labi, vismaz par vienu iespēju mazāk.
Tu sevi pataisi par muļķi.
Tu nevari ar mani runāt, kad tur kāds stāv.
-Campari ar sodu. -Campari soda.
Nē.
-Glāzi Pimms Alus. -Glāzi Pimms Alus.
Pimms Alu? Pimms?
-Paņem īstu dzērienu. -Aizveries!
Labi! Piedodiet.
Es ņemšu to, ko teicu sākumā.
Sapphire martini ar olīvām.
-Aizveries. -Tev mazliet jāsaņemas, vai ne?
Nē, ir labi, ir labi.
lr labi. Tev vajadzīgs laiks, lai saņemtos. Es saprotu.
Es 1 4 mēnešus neko neesmu darījis.
-Es zinu, tici man, es varu pagaidīt... -Es šodien nomiru!
Ko tu ar to gribi teikt?
-Es biju miris. Septiņas minūtes. -Ja?
Un pēc tam, kad viņi mani dabūja atpakaļ, es sāku...
Jā, tur ir tā lieta. Ņujorka ir pilna ar spokiem.
Viņi ir visur,
tas ir trokšņainu, uzmācīgu, prasīgu spoku bars,
tādi paši viņi bija, kad bija dzīvi, un tikpat izmisuši.
Mirušajiem ir daudz nepabeigtu darbu,
tāpēc viņi joprojām ir te.
Parasti mēs nevaram sarunāties ar dzīvajiem,
un pēkšņi uzrodies tu, tāpēc vari iedomāties.
Tas ir satraucoši.
Kāpēc tu esi tā apģērbies? Vai tu strādāji par viesmīli?
-Es to neņemšu vērā, ja? -Nevajadzētu gan.
Mums ir mugurā tas, kas bija nomirstot. Es vismaz izskatos labi.
-Sapphire martini ar olīvām. -Paldies.
-Dzer savu dzērienu. -Es dzeršu savu dzērienu.
-Labi. -Tikai aizveries.
Estētiski patīkams.
Vai es joprojām esmu miris? Es joprojām esmu miris, vai ne?
Te ir debesis. Te nevar būt debesis, jo tevis te nebūtu.
Es guļu uz operācijas galda, viņi mani pamodinās, un...
Tas viss būs bijis sapnis.
Jā. Nepārdomā. Tu biji miris, tagad tu esi atpakaļ.
Dzer. Dzer vēl vienu. Dievs zina, ka es dzertu, ja varētu.
-Tur var ņemt līdzi BIackberry telefonu? -Tā izskatās.
Un tev ir zona?
-Vēl ne, bet es mēģinu. -Vēl ne.
Par laimi es lejupielādēju Tetri pirms aiziešanas.
Nolādēts! Kā tu nomiri?
Kaut kas notika ar anestēziju.
Es gāju uz zarnu pārbaudi, un tas izvērtās...
Es nekad to neesmu darījis.
Tagad tev vairs par to nav jāsatraucas.
-Kādu anestēziju viņi lietoja? -Viņi negribēja lietot nekādu.
-Ko? -Jā.
-Ja? -Jā.
-Gribēja, lai es... -Un kā ar sajūtām dibenā?
Nesaki ''sajūtas dibenā.'' Es zinu, ko tu ar to gribēji teikt.
-Ja mēs kādu laiku būsim kopā, es... -Mēs nebūsim kopā!
Vai es varu jums ko pajautāt, jaunais cilvēk?
Tas ir par manu meitu. Viņa dzīvo Far Rockaway.
-Viņa nerunā ar savu māsu... -Liecies mierā, Mārdžorij!
Skaidrs? Es ar viņu runāju. Nerunā ar viņiem.
Es nedomāju, ka ir slikti ko palūgt šim jaunajam cilvēkam.
Bet es viņu atradu pirmais!
Paskaties, ko tu izdarīji. Tu viņu apvainoji. Nē, nē, tu, tu, tu.
Jā, ļoti labi. Es zinu, ka tu esi tur.
Sāksim no sākuma, ja? Nu beidz.
Tev bija grūta diena. Tu esi uzvilkts, tu esi uztraukts.
Vai tu praktizē jogu?
Manai draudzenei ir studija. Es tev parādīšu, kur.
Draudzenei? Man likās, ka tu teici, ka biji precējies.
Vai es teicu, ka biju perfekts?
-Nāc, noķeram taksi. Viņa ir seksīga. -Tu taču neeksistē, vai ne?
Tu esi dīvains neveiksmīgas anestēzijas pēcefekts.
Es iešu mājās gulēt, un, kad no rīta pamodīšos,
ja man paveiksies, tevis vairs nebūs.
Tad nepaveiktos manai sievai,
kurai vajag tikai mazliet tavas palīdzības.
-Ja tu man varētu panākt... -Es vairāk neklausos.
Es negribu būt rupjš, bet ja vajadzēs, es tāds būšu.
-Pinkass, vai ne? -Pinkuss.
Pinkus? Pinkus? Tas ir dzīvības vai nāves jautājums.
-Tā ir mana sieva, saprati? Viņa dzīvo... -Atraitne.
Viņa dzīvo šajā mājā, skaidrs?
Viņa pēc pāris mēnešiem precas
ar vienu pretīgu advokātu, kurš ir ļoti slikts cilvēks.
Kādam tas ir jānovērš.
Kāda tev daļa? Tev pašam bija mīļākā.
Tu nekad neesi bijis precējies, vai ne? Skaidrs. Tev vajag laiku.
-Labi, es ņemšu vērā padomu. -Tas nav padoms.
-Labvakar, Dr. Pinkus. -Ej ellē.
-Ko? -Vai šis nav īstais brīdis?
Mana vēstule pakļuva zem paklāja.
Viņš ir pazaudējis ko svarīgu, un es zinu, kur tas ir.
Viņa manis dēļ neliks ķiveri galvā, bet tas ir neprāts!
Piedod, dakter,
vai es netīšām esmu iedevis visiem tavu mājas adresi?
Ja jūs viņai nepalīdzēsiet, viņa ne...
Neviens nebija tik priecīgs kā kailais puisis. Viņš...
Lieciet mani mierā.
-Dr. Pinkus? -Nenāc klāt!
-Atvainojiet? -Atvainojiet. Nekas.
-Uz veselību. -Ak, Dievs. Paldies.
-Uz veselību. -Paldies.
-Uz veselību. -lzbeidziet.
Ja es šķaudīšu vēlreiz, neko... Paldies. Tikai...
Es nejūtos labi. Ne jūsu dēļ. Mazliet arī jūsu dēļ.
Galvenokārt... Jūs nevarat... Bet jūs vēl pieliekat.
Vai tu neredzi, Pinkus, ka ir iemesls, kāpēc es esmu te, un viss.
Tas preteklis Gvenu izmanto, viņš grib pievākt viņas naudu.
Es viņai atstāju krietnu summu.
-Man griežas galva. -Es esmu viņas sargeņģelis.
Tu vari būt sargeņģeļa palīgs.
-Nepiedalos. -Ko?
Tu negribi man palīdzēt iegūt titulu?
Man vienalga.
-Vai tu negribi vismaz palīdzēt Gvenai? -Viņai nav iespējams palīdzēt, saproti?
Viņa izvēlējās tevi, vai ne?
Un tagad viņai ir jauns preteklis, un, ja arī ar to neizdosies,
noteikti būs cits misters Nepareizais,
jo izskatās, ka tas viņai patīk.
Atstāj mani mierā.
Man pulksten 8.00 ir kroņa likšana.
Ak, tā! Tad es saprotu.
-Ko? Ko tu saproti? -Tu. Visa šī sevis ienīšana.
-Nē, es ienīstu tevi. -Bet, lūdzu.
Frenkijs ir gājis pie psihologa.
Zobārstiem ir viens no augstākajiem pašnāvību rādītājiem
salīdzinot ar citām profesijām.
Bet šī tev var būt iespēja
-satikties ar kādu citu cilvēku... -Aizveries. Aizveries!
Skaidrs? Vai tu nesaproti? Man ir vienalga! Man patīk tas, ko es daru.
Zini, kāpēc? Man tas der.
Jo 90% no cilvēkiem, ar kuriem es kontaktējos,
ir pilna mute ar vati.
Man neinteresē viņu politiskie uzskati.
Man neinteresē, ko viņi domā par SpamaIot.
Man neinteresē viņu dzīve. Man patīk klusums!
Tu esi mazs un bēdīgs cilvēks.
-Un tu esi melīgs divsievains līķis. -Nē, nē, es neesmu divsievains.
Es esmu laulības pārkāpējs. Tas ir pavisam citādi.
Piedod, es kļūdījos. Tu biji ideāls partneris.
Beidz. Tu taču nedomā, ka es tevi neatradīšu viesnīcā?
Klausies, tas ir neprāts!
Tu gribi atpakaļ savu mierīgo dzīvi? Man tev ir piedāvājums. Labi?
Es parunāšu ar viņiem, lai liek tevi mierā.
Man labi sanāk pierunāt cilvēkus. Tāds ir mans darbs.
Bija.
lzdari man vienu pakalpojumu,
un tu nekad vairs neredzēsi nevienu no mums, labi?
Problēma atrisināta.
Jā, labi.
Mumiju izmekIēja virusoIogi,
onkoIogi, tiesu medicīnas speciāIisti,
mekIējot vardarbības pēdas,
bet Pepi Trešā nāves cēlonis 23 gadu vecumā
joprojām ir mīkla.
Nevajadzētu būt grūti izjaukt attiecības.
Es to darīju visu laiku.
Varbūt vajadzētu samaksāt sievietei, kura viņu pavedina un nofilmēt to?
Tā sieviete dzīvo manā mājā?
Vai arī nosūtīt viņai anonīmu vēstuli no viņa jau esošās ģimenes.
-Es viņu nekad neesmu redzējis. -Kaut ko tādu?
-Atceries, ka tu atņēmi viņai taksi? -Es viņu nekad neesmu pamanījis.
Neesi viņu pamanījis? Atver acis.
Kas tu esi, smadzenes uz kociņa?
Labi. Es gribu dzirdēt, ko viņa saka.
-Tiešām? -Jā.
Tas, cik labi Mūmija 1999.1 .4 ir saglabājusies,
norāda, ka viņu iebalzamējuši karaliskie mumificētāji,
nevis kaut kādi tirgus plača...
Konservētāji.
Tas ir dīvaini.
Manuprāt, visvienkāršāk to varētu izjaukt,
dodot viņai iemeslu sākt šaubīties.
-Dodot viņai izvēles iespēju. -Es nesaprotu.
-Piedāvāt viņai alternatīvu. -Jā, jā, tieši tā es domāju.
Tu domā izīrēt izskatīgu modeli...
Ne jau izīrēt. Ne... Nē, nevajag...
-Nevajag modeli vai ugunsdzēsēju. -Kādu izskatīgu, ja?
Ne pārāk izskatīgu. Ne gluži lelli, vienkārši pievilcīgu. Tādu...
Es biju domājis kādu skarbu un spēcīgu.
...varbūt ar apaļu seju un jūtīgu.
Tikai viņam jābūt bagātam.
Ja viņš māk apieties ar naudu,
viņam varbūt ir ieguldījumi, un tas varētu būt vilinoši.
-Tiešām? -Jā.
-Viņai tas varētu patikt. -Jā.
Bet viņam jābūt gara auguma. Tas ir svarīgi.
Nē, nē, nē, ne garš. Nē, nē. Vidējs.
-Tiešām? -Jā. Vidēji maza auguma.
Tu domā sevi.
-Es... Ei! Ei! Ei! -Aizmirsti.
Neapvainojies! Nāc šurp! Pinkas!
Es gribētu sīkāk izpētīt Mūmijas 1999.1 .4 kapa vietu. Te...
-Piedod. -Aizmirsti.
Tas nekas. Daudzas lieliskas idejas sākumā liekas absurdas.
Piedod, ka es kaut ko tādu ieteicu.
Es tomēr par to domāju. Tas varētu izdoties.
Tev tikai vajadzētu būt pietiekami pievilcīgam,
lai dotu viņai iemeslu pārdomām, saproti?
Dot iespēju.
Gandrīz neiespējami.
Bet es būšu blakus, vai ne? Es palīdzēšu.
Neredzamais cilvēks, kas saka priekšā. Manuprāt, es to varu.
-Tiešām. Es to varu. Es varu. -Aizmirsti.
Nē, nē, nē, tu neesi... Tu taču neesi precējies?
-Augstais Dievs, nē. -Nē? Tev ir draudzene?
Pašlaik nē, bet tas ir tikai starp mums.
-Tātad tu izmanto maukas. -Nē, es neizmantoju maukas.
Mēs esam izdarījuši arī detalizētus CT skanējumus,
meklējot ortopēdisku traumu, kas būtu varējusi izraisīt infekciju,
kas, kā jūs atceraties, bija Tutanhamona nāves iemesls,
kā parādīts šeit 43. attēlā.
Nē, nē, zini ko?
lespējams, ka tu tiešām viņai iepatiksies.
Viņai patīk sportiski vīrieši. Tu trenējies vai...
-Ja? -Jā.
-Divreiz nedēļā. Cilāju svarus. -Labi.
-Tev ir skaisti biezi mati. -Šampūns ar proteīnu.
-Tas viņai patiks. -Jā.
-Es rūpējos par galvas ādu. -Jā.
Mums tikai jāizdomā, kā jūs varētu satikties!
Varbūt tu varētu tikt pie viņas kā kabeļu tehniķis vai piegādāt picu vai...
-Tu skaties pornofilmas, vai ne? -Nē.
Es sākumā uzskatīju, ka šo bojājumu radījuši laupītāji,
raujot vaļā mūmijas apsējus.
Es zinu, ko es darīšu.
Es pieiešu pie viņas, kad viņa būs beigusi,
un uzsākšu ar viņu sarunu.
-Jā. -Es zinu.
-Ko? -Es nezinu.
Es tikai domāju, uzsvārcī varbūt labāk ne.
-Jā. Es nāku no darba. -Labi.
-Es esmu zobārsts. Tā ir mana forma. -Jā. Jā.
-Tā mēs to darām, mīļais. -Labi.
Un atcerieties, ka izstādes oficiālā atklāšana ir piektdien, 12. datumā.
Paldies, liels paldies, ka atnācāt.
Tas ir interesants stāsts. Mana meita bija Ēģiptē.
-Tiešām? -Jā.
Labi.
Man jums jāatvainojas.
Par to, ka atņēmāt taksometru, vai, ka nepieturējāt liftu?
-Par liftu es neatceros. -Nē, nē. Es zinu.
Varbūt par to reizi,
kad jūs pateicāt pārvaldniekam, ka devītajā stāvā kāds gatavo
smirdīgu etnisku ēdienu, kas kož acīs?
-Tā bijāt jūs? -Tie bija tako.
Viņi man teica, ka sūdzības paliks anonīmas.
Bet varbūt par astoņām vai deviņām reizēm, kad es teicu,
''Sveiki'' vai ''Labrīt'', un jūs uz mani pat nepaskatījāties.
Es esmu ļoti noslēgts cilvēks.
Tu esi stulbenis.
-Dr.med.dent. Bertrams Pinkuss. -To es izlasīju.
-Man ļoti patika jūsu lekcija. -Paldies.
-Neuztveriet personīgi tos, kuri gāja ārā. -Es nebiju pamanījusi.
Bet paldies par uzmundrinājumu.
Diezgan daudzi. Ko viņi saprot?
-Drausmīga zobu higiēna. -Ko lūdzu?
Jūsu mūmija. 1999.1 .4.
Viņš nelietoja zobu diegu.
Zobārstu humors.
Vai ir vēl kas?
Kurpes. Jūsu kurpes ir ļoti ērtas.
Uz redzēšanos.
Es zināju, ka tu viņu nobiedēsi.
Es nenobiedēju. Es izvēlējos nepareizu brīdi.
-Jā, un tas viņu nobiedēja. -Es neizskatos bīstams!
Tu neskaties acīs.
Ļauj man... Nē, nē, nē. Ļauj man minēt.
-Kāda tev ir problēma, nolādēts? -Man nav problēmu.
-Jā. Jā, jā, jā. Jā. -Nē, nē.
Tev ir nopietna problēma. Problēma ar sievietēm.
Nē, nepareizi. Problēma ar cilvēkiem.
-Jā, viņi ir briesmīgi. -Vai tu izbeigsi to skandināt?
Kas tad notika? Kāda briesmīgi slikta sieviete tev salauza sirdi?
Aizmirsti. Tā ir pagātne.
Tu neko nezini par manu pagātni, vai ne?
Es zinu, ka tev tā jāaizmirst un jāmainās.
Tā tev nepalīdz.
Klausies, ar sievietēm ir tā, ka...
Man ir viss kārtībā ar sievietēm. Liels paldies.
Labi, lai netērētu laiku, es tev piekritīšu šajā lietā
un teikšu, ''Jā, tu esi lielisks ar sievietēm. Tu esi lielisks.''
Bet tev neiet ar šo sievieti. Tāpēc mums ir jāpiestrādā.
Un viņai patīk īsti vīrieši.
Viņai patīk, ka tu viņas vietā pasūti ēdienu restorānā. Un neesi iedomīgs!
Nekad nesaki viņai, lai nomierinās, Pinkus.
-Tas viņu padarīs traku. -Jā.
Es zinu, kā jārunā ar cilvēkiem.
Jā. Jā, tev ir talants, vai ne? Jā.
Kad tu esi ar viņu kopā, tev par viņu jārūpējas.
Tev jābūt greizsirdīgam, aizdomīgam.
Kāpēc lai es to darītu?
Jo tas nozīmē, ka tev viņa interesē.
Tas ir sliktākais padoms, ko es dzīvē esmu dzirdējis.
Bet viņa arī ir greizsirdīga, un nav muļķe.
Kad viņa domā, ka tu melo, viņa paceļ uzacis un izslien galvu.
Es to saucu par pirāta skatienu. Tas pilnībā atbruņo.
-Sveiki. -Es braukšu ar nākamo.
Nemuļķojieties. Nāciet iekšā.
Es negribu... Labi.
Pinkus.
Tikai nesaki neko. Nē, nē, nē, tu neesi gatavs.
Tu neesi gatavs. Vienkārši klusē, labi?
Nedari tā. Un vienkāršāku seju. Tu neesi... Nedari tā!
Es domāju par jūsu bojāto žokļa kaulu.
Es runāju par sadrupšanu.
Es to redzēju attēlā,
un man, pieredzējušam zobārstam, tas izskatās pēc kaula sairuma
augšējā kreisā pusē pie smaganām.
Mūmijai.
Tā ir skaidra norāde uz smaganu iekaisumu.
Smaganu iekaisums?
Vēl viens zobārstu joks. Šoreiz par kauliem, bet būtībā...
Pārbaudiet smaganu kaulu, ja es...
Bet vai tas nav parasts nodilums?
Ne jau tikai vienā pusē, muļķīt.
Es tā nedomāju.
Kā sievietes var paciest šo tavu murmulēšanu?
Labi, labi. Nebija tik traki.
Nākamreiz tev tikai jāklausās, ko es saku.
Atvainojiet!
Varbūt jūs varētu kādu dienu atnākt un viņu izmeklēt?
Paskatīsimies!
-Labi. -Labi.
Šodien nē, rīt arī nē. Tā.
To nevar pārcelt. To nevar pārcelt. Tas ir kā akmenī cirsts.
Un to dūdiņu nevar kustināt.
Čimpiņ, rimpiņ, bums.
To es negribētu pārcelt, un arī nevar.
Aizņemts gan.
-Tas nekas. -lzskatās, ka man ir daudz
saistību.
Ātri galā un ārā, Jēlāda. Tas nevar...
-Dieva dēļ! -Ceturtdien 4.00 izskatās brīvs...
-Lieliski. Labi. -Labi. Tad tiksimies.
Nu, Frenk. Ak, Dievs.
Paldies Dievam, tu esi atpakaļ.
Tu atstāji avīzes atvērumā mobilā telefona reklāmu, sadists!
-Piedod. -Nekas.
Man vairs nav iekšā.
Kur tu biji?
Es te sēžu visu dienu, un tu esi Dievs vien zina kur.
Tu satiecies ar interesantiem cilvēkiem. Tev ir karjera.
Vai tas ir jauns krekls?
Tas ir jauns krekls ar piedurknēm.
Labi, labi. Pinkijs ir nopircis jaunu kreklu lielajam...
Sveiki. Sveiki.
Jā, tā ir mana jahta, jā.
Tā neko siržu lauzējs, vai ne?
Tev vajadzēja redzēt, kādā stāvoklī viņš bija, kad es to atradu.
Nomelnējusi āda, vairāki lūzumi no laupījumiem,
pilnīgi norautas lūpas.
Skābe piecu tūkstošu gadu garumā, tas ir normāli.
Galu galā saglabāšana bija izsmalcināts jaunās karalistes darbs,
un svarīgi ir tas, kas ir apakšā.
Pirmkārt, viņi izvilka viņam smadzenes caur degunu.
Un tad viņi uzšķērda vēderu,
lai izņemtu kuņģi, aknas, zarnas...
Brīnišķīgi.
...lai tās uzglabātu atsevišķi māla krūkās.
Bet visinteresantākais ir tas, kā viņi apgājās ar Pepi locekli.
-Ar locekli? -Jā, ar dzimumlocekli.
Tas ir te. Gribat to redzēt?
Lūdzu.
Pats par sevi tas nav nekas īpašs.
-Protams. -Bet kā tas ir uzglabāts.
Parasti locekli un sirdi glabā kopā
un mumificē kopā ar ķermeni,
bet Pepi
to noņēma un uzglabāja atsevišķi šajā apzeltītajā krūkā.
Dievs. Tagad es redzu, kāpēc viņš bija karalis.
-Viss kārtībā? -Jā.
Jāpierod skatīties uz vecu krunkainu locekli.
Jēziņ. Redzams, ka viņš nomira laimīgs.
Viss. Pietiek.
Viņam droši vien bija lielas rokas.
-Nē, nē. -Jā.
Vai šis ir sairums, par kuru jūs runājāt?
Jā. Te, te un tur ir pavisam slikti.
Mēs uzskatījām, ka tas ir pēcnāves sairums.
Neesiet naiva.
Tas ir neārstēts augonis.
Tā bija vispārēja baktēriju infekcija.
Un no tā viņš varēja nomirt?
Jā, tā bija spēcīga un izplatījās pa visu ķermeni,
un tiklīdz tā skāra muguras smadzenes,
viņš īsā laikā nolikās ar monētām uz acīm.
Mutē. Monēta mutē.
Tā bija grieķu tradīcija
maksāt laiviniekam, lai pārved pār Stiksas upi, bet...
Tas ir liels atklājums,
un tieši laikā uz atklāšanu ceturtdien.
-Vai jūs atnāksiet? -Ko?
-Liels pasākums, daudz cilvēku... -Jā.
-Nē. Tas ir... -Jums nepatīk pūļi?
Ne gluži pūlis, bet cilvēki, kas ir pūlī, man nepatīk.
Pasakiet man, ja pārdomājat.
Tagad liekas tik saprotams. Kāpēc es ātrāk nepasaucu zobārstu?
Visi vienmēr gaida, kad ir jau par vēlu.
Jūs esat jautrs zobārsts.
Gribat viņam pieskarties?
-Šī ir mana laimīgā diena. -Jā.
-Nē, nē. Pieskarieties pa īstam. Jā. -Vēl, jā.
-Nē, tā... -Te apakšā.
-Vai tas nav lieliski? -Oho. Pasakaini.
Vai tā smarža nav burvīga?
Tas nav puvums. Tie ir sveķi. Tā ir priede.
-Viņi to atveda no Ziemeļāfrikas. -Jā.
Pēc pāris stundām sākotnēji saldā smarža
sāk izraisīt vemšanu.
Tas ir kā ciemojoties pie vecmāmiņas.
Vēlaties konfekti bez cukura?
Jā. Labi.
Tā ir saldināta ar SpIenda.
Apbrīnojami atspirdzinoša.
-Vai jūs jau ilgi dzīvojat šajā mājā? -Četrus gadus un vienu mēnesi.
Es piedzimu un uzaugu Anglijā, un tad...
-Kāpēc jūs pārvācāties? -Londona. Tas ir par daudz.
Pārpildīta, nekāda privātuma. Pārāk daudz cilvēku.
Un jūs izvēlējāties Manhatanu?
lemesls ir sarežģīts. Grūti izskaidrot.
-Kā viņu sauc? -Sāra.
-Sieva? -Nē.
-Draudzene? -Jā.
Esat kopā?
lespējams. Gadiem neesmu ar viņu runājis.
Vispār viņa nomira. Diezgan bēdīgi.
Viņai bija reta slimība. Esat dzirdējusi par paškanibālismu?
Viņa faktiski pati sevi apēda.
Es to izgudroju. Tas bija joks.
-Bet tas nav smieklīgi. -Smieklīgāk nekā patiesība.
-Un patiesība par Sāru... -Ļoti garlaicīga un parasta.
Cik ilgi jūs esat te?
Uzgaidiet mirklīti!
Tas ir muļķīgi, bet man saplīsa atslēgas piekariņš,
un es nekad nevaru atrast atslēgas.
Es pārvācos atpakaļ uz pilsētu pirms gada, kad nomira mans vīrs.
Jums nomira vīrs? Cik žēl.
Paldies.
Es jums gribu ko pajautāt, bet jums jāsaka, ja tas ir nepiedienīgi.
Labi.
Tā.
Šis zobs.
Vienmēr, kad es dzeru ko aukstu, tas sāp. Tas ir...
-Vai man jāiet pie zobārsta? -Nē, uzsildiet dzērienus.
Paskatīsimies. Galvu atpakaļ. Plati vaļā.
Jāsaka, ''Ā''?
Ei, zobārst!
Es tev liku novākt to vīru.
-Vai jūs redzat, kas tas ir? -Slikta saskare ar dzerokli.
Klausies, zobārst, dzīvē
es pieņēmu samaksu par darbu, ko es nevarēju izdarīt līdz galam.
Slikta saskare ar dzerokli? Vai tas ir ļoti nopietni?
-Jums jāatnāk pie manis uz vizīti. -Vajadzētu?
-Tev tas jāpabeidz. -Jā.
Manas mātes Kadiljakā zem sēdekļa ir 38. kalibra pistole.
lešauj viņam divreiz galvā. Atstāj pistoli uz grīdas.
-Varbūt es atnākšu. -Labi.
-Kas pie... -Vai tagad ir piemērots brīdis?
Viss kārtībā?
-Jā, tikai... -Jo jūs izskatāties mazliet... Jēziņ.
Nē, ne... Uzmanīgi.
Gandrīz trāpīja ausī.
Tas ir... Es redzēju, ka jūs runājat ar Ediju Airišu un domāju...
Sveiki!
Vēl viens.
-Sveika, dārgā. -Sveiks! Es tevi neredzēju.
-Sveiks. -Ā, dzīvs.
Kāpēc viņa rokas bija tavā mutē?
Piedodiet, Dr. Pinkus, tas ir mans līgavainis Ričards.
Ričard, tas ir Dr. Pinkuss,
mūsu mājas zobārsts, par kuru es tev stāstīju.
Viņam ir satriecoša ideja par to, kāpēc nomira Pepi.
Tiešām? Tas ir lieliski.
Ziniet, es arī meklēju zobārstu.
Varbūt atnāksiet rīt uz vakariņām, dakter? Pie Gvenas.
Es uztaisīšu karija mērci.
-Viņa ir lieliska. -Ne...
-Dakter? -Jā, ar prieku.
-Lieliski. -Es dzīvoju tieši zem jums - 9F.
Paldies.
-Es ceru, ka tas bija ēdams. -Labākā karija mērce, kādu esmu ēdis.
-Beidz izteikt viņam komplimentus! -Jūs esat pārāk laipns.
-Kur jūs iemācījāties gatavot? -ldiot, tu viņu slavē.
Man bija draudzene, kura dāsni dalījās ar savu laiku.
Ričards ir pieticīgs.
Viņš trīs gadus strādāja ar prostitūtām bezpajumtniecēm Bengālijā.
Jūs joprojām esat seksa biznesā vai...
Tas ir nevietā.
Zināt, dakter,
es gribu atzīties, kāpēc īsti es jūs šeit šovakar uzaicināju.
Kā zobārsts
jūs varētu daudz palīdzēt mazattīstības valstīm.
Tur katastrofāli ir vajadzīga moderna zobārstniecība.
''Moderna zobārstniecība.'' Tu viņam tici?
lr atbalsta politika, ir nauda.
Kāda attieksme. Cik pompoza!
-Piedodiet. Kas tas? -Mans jaunais sunīts.
Nevalstiskas organizācijas tiek atbalstītas nebijušā mērogā.
-Es gribu, lai tu viņam iesit. -Bet īstenībā mums vajag...
-Nu! -...cilvēkus, kuri brauc tur un visu dara.
lzsit viņam tos paštaisnos zobus!
Kā zobi var būt paštaisni?
Zobārstam ir šāda dīvaina ietekme no karija,
bet, ziniet, to vajag... Es jau zinu atbildi.
Es jums pateikšu, viņi nevar.
Būtiski ir tas, ka dentīna un emaljas
atsegums pie smaganām ir nedzīvs,
un tādēļ tam nav morāles koda.
Viņi var tikai košļāt un malt, un tas ir pasīvi.
Galvenokārt to dara vaigu muskuļi no...
Ko jūs teicāt?
Es... Es... Es teicu, ka mums vajag...
Mums vajag tādus cilvēkus kā jūs, lai izplatītu pieredzi
tādās vietās kā Peru, Kambodža, Āfrika uz dienvidiem no Sahāras.
Galvenokārt tās karstās, smacīgās vietas.
Es neesmu cilvēks, kam patīk mitrs gaiss.
Kāda ir zobu aprūpe, teiksim, nezinu, Palmspringsā?
Tur ir viegls vējš.
Kādi ir zobi Santropē?
Es varu veikt apvilkšanu. Francūžiem patīk smaidīt.
Raustīt plecus un smaidīt.
Viņš joko, dārgais.
Es atvainojos, man jāatbild.
Viņš noderētu kempingā!
Vēlaties vēl vīnu?
-Viņam pakaļā ir telts miets. -Labprāt.
Labi.
Tas ir nepieņemami.
-Aizver... -Ko?
Ko? Vai es tev novēršu uzmanību?
Ja tā ir, ieklepojies, un es...
Labi, vai tā bija...
Vai tā bija sagadīšanās? Labi, labi! Es eju.
Ričards ir advokāts cilvēktiesību jomā, viņš uztver savu darbu nopietni.
Jā, ar cilvēktiesībām tā ir.
Es izturos nopietni pret cilvēktiesībām.
Visi ir vienādi, neatkarīgi no ādas krāsas, ticības un apstākļiem.
Mēs uz šīs planētas visi esam vienādi.
-lzņemot ķīniešus. -Ko?
Nē, tiešām. Ja ir jāizvēlas, tad viņi ir visdīvainākie.
Nē, man nekas nav pretī.
Es tikai saku, nevis pēc izskata.
Tas ir... Nē, nē. Bet viņi viens otru sauc
-tādos vārdos kā Kvoks... -lzbeidziet. Jūs...
...un tā ir viņu izvēle, neviens viņus nespiež saukt bērnu par Kvoku.
Un viņi... Nē. Dažus sauc Pongs...
-lzbeidziet, lūdzu, izbeidziet. -...un ir kāds miljons Vongu.
Viņiem var... Viņiem var būt viens bērns,
un visus tos vārdus var ielikt vienam mazam...
Viņi var nosaukt bērnu par Kvoku Pongu Vangu.
Mings Va Mens un Ho Lī Parks ir arestēti Šaolinā.
Man jānoiet lejā uz biroju.
30 minūtēs viņi tika apsūdzēti,
-un valdība atļaus... -Atkal.
...viņiem tikties ar advokātiem tikai stingrā uzraudzībā.
-Man žēl. -Man laikam diemžēl jāiet.
Dakter, man bija...
Jā, jūs palieciet, izpriecājieties un pabeidziet.
Ak, Dievs, nabaga Leonards. Vai es varu viņu izlaist ārā?
-Protams. -Es tūlīt būšu atpakaļ.
Kad jūs iegādājāties zirgu?
Pirms pāris mēnešiem.
Es viņu atradu patversmē Longailendā.
Viņi gribēja viņu izlikt ārā.
Bet viņiem nebija drosmes, ja?
Smaka? Jā, es zinu.
Nomierinošie līdzekļi izraisa viņam šos strutojošos ādas izsitumus.
Viss kārtībā?
Man ir ļoti jūtīgs rīstīšanās reflekss.
Šausmas. Un viss kopā.
-Viss kārtībā? Vai man... -Piedodiet.
Ziniet ko? Es domāju, ka viņam jāiziet ārā.
Vai mēs varētu izvest viņu ārā tagad, vai arī varam pabeigt un tad...
Tagad varētu, jā. leelpot gaisu ar skābekli.
Leonard, esi labs puika!
Tas ir tik veselīgi!
Labs puika! Tu esi labs puika!
Tu esi labs puika!
Gribi pabeigt vakariņas?
Es nedomāju, ka tagad varētu ko ieēst.
-Bet es kaut ko iedzeršu. -Protams.
Te ir... Bemelmans ir tepat aiz stūra.
Vai jūs esat bijis jaunajā...
Es zinu, jā. Nē, man patīk Stings,
jo viņa dzeja ir inteliģenta.
-Pimms kauss dāmai. -Paldies.
Un Sapphire martini ar olīvām.
Paldies.
Tas bija Frenka mīļākais dzēriens.
Jā, es aizmirsu. Piedodiet.
Jūs aizmirsāt?
Ko jūs aizmirsāt?
Aizmirsu? Jā.
Jūs esat nesen zaudējusi vīru,
un pieklājīgi šādā situācijā
būtu bijis uzzināt, kāds bijis mirušā mīļākais dzēriens,
lai neizraisītu šausmīgas atmiņas.
Kāpēc lai tās būtu šausmīgas?
Sāpīgas. Ne gluži šausmīgas.
Visas atmiņas, ne tikai ar dzērienu saistītas atmiņas.
Man patīk Pimms.
Tas ir tieši tik sievišķīgs dzēriens, par kādu Frenks būtu mani ķircinājis.
Reiz, kad mēs bijām Angiljā, es pasūtīju kliedzošo orgasmu.
Un tad... Frenks piegāja pie viesmīļa,
sagrāba viņu aiz žaketes atloka un teica,
''Es esmu vienīgais, kurš var dot...''
Dieva dēļ!
Piedodiet. Es aizrāvos runās par savu mirušo vīru.
Nē, nē, tā nebijāt jūs. Nē, nē. Es ieraudzīju kādu, ko es ienīstu. Tas ir...
Tas ir jauki. Viņi nekad neaizmirst par Frenkiju.
-Kāds, ko es ļoti ienīstu. -Gribat iet projām?
Nē, nē. Viņam vajadzētu iet projām.
Parunāsim... Jūs teicāt, ka Frenkam bija savi trūkumi.
-Ja? -Jā, un tas ir veselīgi,
jo nevajadzētu idealizēt mirušos.
Jāatceras viņu trūkumi.
Jā, tos es atceros.
Labi. Uztaisīsim sarakstu.
Ko tu dari, sasodīts?
Tas ir ārstnieciski. Varat man ticēt. Es esmu zobārsts.
-Nu tad, sākam. -Labi.
Viņa trūkumi. Pirmais.
Frenks pārāk daudz uzņēmās vadību.
Man tas nesa veiksmi.
Bet varbūt tādēļ viņam veicās darbā, jo...
Nē, nē, neatvainojieties viņa vietā. Ja viņš bija riebīgs, tā arī sakiet.
Labi, reizēm viņš bija riebīgs.
Droši vien regulāri.
-Nē, nē, tu viņu uz to uzvedināji. -''Riebīgs.''
Tas neskaitās, Pinkus.
Ko tu dari, Mārdžorij? Tu lūri?
Klusē! Ļauj viņiem runāt. Tu kaut ko vari uzzināt.
Viņam bija kurpju fetišisms.
Tas ir šausmīgi, jo sākas ar kurpēm,
tad pāriet uz cimdiem un cepurēm, un zeķēm, līdz...
Jā. ''lzvirtulis.''
Viņš slikti izturējās pret viesmīļiem. Es to nevaru ciest.
-Es arī ne. -Tev nav nekas pretī?
Jo viņi tikai dara savu darbu, vai ne?
Kāds nejaucenis.
Un kā ar viņa fiziskajām īpašībām?
Viņš droši vien nodarbojās ar sportu,
jo bija mazs un kaulains, vai ne?
Nē, bet viņš sāka
interesēties par jogu uz beigām.
-Droši vien. -Bet viņš daudz uzturējās sporta zālē.
Jā. Tas labi saskan.
Tātad mums ir pašmīlīgs riebīgs izvirtulis,
kurš slikti izturas pret viesmīļiem.
Tas ir labs saraksts.
Man nav jāklausās tās muļķības.
Neuzticams.
Jā, es domāju, ka tas ir viss.
Es nezināju, ka tu zini.
Es to nezināju līdz dienai, kad viņš nomira. Varat iedomāties?
Man nebija iespējas patriekt viņu,
pateikt, ka gribu šķirties, kā parasti tas notiek.
Man žēl. Es...
-Tam jābūt... -lr nepabeigtības sajūta.
Viņa daudz ceļoja darba dēļ - Sāra.
Ceļojumi kļuva garāki un garāki.
Un tad no viena ceļojuma viņa neatgriezās.
Apprecējās Portlendā.
Man žēl.
Ceļošana ietekmē attiecības.
Jā.
Man tikko izteica lielisku piedāvājumu veidot kapu karti
Karaļu ielejā sešus mēnešus.
Bet es domāju, ka šoreiz atteikšos.
Ričarda dēļ.
Jā.
-Ar labunakti. -Ar labunakti.
Jūsu stāsts, starp citu, nav garlaicīgs un parasts.
Mums ir tikai viena dzīve, vai ne?
Tikai viena. Nevar dzīvot cita dzīvi vai domāt, ka tā ir svarīgāka,
tikai tāpēc, ka dramatiskāka.
lr svarīgi, kas notiek.
Varbūt tikai mums, bet tas ir svarīgi.
Ar labunakti.
Ko?
Kas par likteni slikteni? Viss kārtībā.
Tu pamazām esi ticis uz īstā ceļa.
Tas nostrādās.
Tas Ričards, es tikai... Es domāju, ka Gvena viņu tiešām mīl.
Viņš ir advokāts cilvēktiesību jomā.
Kad parādīsies velns,
tu domā, ka viņam būs mazi sarkani radziņi un rokā dakša?
Nē, viņš strādās Starptautiskajā Amnestijas organizācijā
un atdos visu naudu bezpajumtniekiem.
Vai, ja viņš to visu dara, viņš vēl ir ''velns''?
Tu zini, ko es gribu teikt.
Pinkus, man ir kas labāks, kā aizpildīt savu laiku.
Man nevajadzētu te nīkt.
Kāda ir tava problēma ar Ričardu?
Es tev teicu!
Tas puisis viņu izmanto, lai apkrāptu.
Un kādi tev ir pierādījumi? Es ne...
Kā tu pamato savu viedokli?
Es redzēju pats savām acīm.
-Ko tu redzēji? -Pietiekami, lai saprastu.
Pastāsti. Ko viņš darīja?
Tas ir... Viņš...
Labi, labi. Viņi bija restorānā, ja?
-Jā. -Un ēda.
-Jā. -Kad atnesa rēķinu,
tas klauns teica, ka atstājis maku mētelī.
Tas bija uz mēteļu pakaramā.
-Cik ērti, vai ne? -Jā.
Viņš gāja tam pakaļ,
uztaisot no tā veselu izrādi,
un viņa teica, ''Nē, nē, es samaksāšu.''
-Ja? -Un viņš to pieņēma.
Vai tad tas ir kas slikts?
Nē, nē, vai tu nesaproti? Viņš parādīja savu īsto seju.
Jā, jā, jā.
Klausies, viņš ir ļoti jauks cilvēks.
Pinkus, ir arī citas lietas!
-Viņš paņēma no viņas piecas štukas. -Ko?
Jā. $5000.
Es savām acīm redzēju, ka viņa parakstīja čeku,
un ielika to viņa mazajā maigajā plaukstā. Tas bija...
Labdarībai. Viņš vāca līdzekļus, vai ne?
Vai kratīja naudas koku, skatoties, kas nokritīs.
-Es nezinu. -Jā, jā, jā.
-Kam tas bija, AlDS slimniekiem? -Nē.
Bēgļiem?
Bāreņiem? Bāreņiem. Labi.
-Tu nesaproti. -Jā.
-Patiešām. Viņš ir advokāts. -Jā.
Advokāts, kurš cīnās par trūcīgo tiesību aizsardzību. Beidz!
Kaut kas ar viņu nav kārtībā.
Jābūt iemeslam, kāpēc tas viss notiek.
Citādi, ko es te daru?
Es izstājos.
Ko? Nē, nē. Ko tu gribi teikt?
Es gribu teikt, ka es vairāk nejaukšos Gvenas dzīvē.
Un es nevaru viņai melot.
Tev bija taisnība par pirātisko skatienu. Viņa tā paskatījās,
un es gandrīz atzinos visā turpat uz vietas.
Tu nevari viņu atstāt tam ķertajam.
-Viņa viņu mīl. -Viņa viņu nemīl!
Es nekad neesmu redzējis, ka viņa smietos kopā ar viņu!
Viņš ir labs cilvēks.
Tev viņš tiešām patīk ar visu to Mātes Terēzes tēlu?
Es viņu ienīstu. Skaidrs?
Es gribu viņu sabraukt ar viņa paša sīko stulbo elektrisko mašīnu.
Bet Gvena viņu grib.
Un pēc tā, ko viņa pārdzīvoja ar tevi,
viņa ir pelnījusi mazliet laimes.
Tu esi viņā iemīlējies.
Jā. Es zināju.
Tava mazā Grinča sirds sāka sisties,
un tagad tu gribi to dabūt atpakaļ savā alā un sasist ar akmeni.
To tu taisies darīt.
-Es padodos. -Tu nevari padoties.
Es padarīšu tavu dzīvi par īstu elli.
Tā jau tāda ir.
Te būs. Tu esi labs puika. Labs puika.
Leonard, Leonard, ver vaļā.
Nu. Nu, mīļais. Nu.
Leonard, Leonard. Nemuļķojies. Nu.
Nolādēts. Nu. Nu.
Tu taču negribi gaidīt, kamēr būs par vēlu?
Pagaidi.
Leonard! Par vēlu.
Par vēlu.
Un Alekss man saka,
''Māmiņ, es zinu, ka bērni iznāk no sievietes vēdera,
''bet es gribu zināt, kā viņi tur tiek iekšā?''
Vai jūs varat noticēt? Un, protams,
-man nav ne jausmas, ko teikt... -Galvu atpakaļ.
...bet man kaut kas jāizdomā, jo viņa tēvs...
Nerunājam, kad mēs liekam šo te.
-Labi. -lekodiet te.
Tā. Labi.
Palieciet tā.
Vai tā nav labi? Daudz labāk.
Jūs atpūtināt žokļus, es atpūtinu ausis, un visiem ir labāk.
Vai tu vari aiznest šos uz laboratoriju? Tas ir steidzami.
Harimana kunga tilts ir uz robežas...
es domāju, ka šodienai tas būs viss.
-Tas ir viss. -Kā ar...
Ko?
-Frenku. -Ko?
Es nezinu, ko jūs gribat teikt.
Ko tu... Ko? Es nekad...
Labi, mans viedoklis ir tāds, ka es nesaprotu, ko jūs tikko teicāt.
Es nezinu, par ko tu runā.
Vai vari man iedot tualetes atslēgu, lūdzu? Man ir mazliet...
-Nē, nē, viņš skries. -Tas ir viņš!
-Zobārst, nekaitini mani! -Paldies.
Kabinetā viņa nav!
Tad viņam jābūt augšstāvā.
Labvakar, dakter.
Priecājos jūs redzēt. Jūs izskatāties lieliski.
Es biju tualetē.
Pa citu ceļu atpakaļ ap...
Es pabeidzu ātrāk nekā domāju, tāpēc nesteidzos.
Nākamreiz tu vari izmantot visu laiku, ja...
Labi.
Tas ir gatavs.
Labi, tam jābūt...
Labi.
Vai jūs varētu paņemt vēl vienu pirms iešanas projām, dakter Pinkus?
lzskatās, ka viņam ļoti sāp.
Dzīve ir sāpīga.
Vai tas nozīmē, jā?
Tātad te ir ārkārtas situācija. Es esmu dakteris Pinkuss.
-Jā, mēs esam tikušies. -Sveiki.
-Paldies, ka mani pieņēmāt. -Jā.
Kāda ir problēma?
Es nezinu. Man laikam ir ieplīsusi plomba.
Tas ir muļķīgi.
Galvu atpakaļ.
Paskatīsimies, ja? Muti vaļā.
Jā, te tā ir.
Jums ir inuītu sakodiens.
Vai esat košļājis roņa ādu?
Jā, es diezgan stipri griežu zobus,
kad esmu uztraucies, un es...
Es nezinu. Vakar bija grūta nakts.
-Es pārnācu mājās, un Gvena bija... -Kas?
-Gvena bija... -Nē, nekas.
Nē, jūs kaut ko gribējāt teikt par...
Viņa tikai...
-Nē, aizmirstiet. -Nē, es nevaru aizmirst.
-Tikai... -Nekas.
-Vai mēs varam... -Kaut kas ir noticis,
citādi jūs nebūtu sācis to teikt. Un, ziniet...
-Tas ir personīgi. -Es zinu,
bet es tikai...
Es labāk par to nerunātu.
-Kāpēc mēs nevaram... -''Pabeigt iesākto'' ir mans moto.
-Es māku klausīties. Lūdzu. -Es labāk par to negribu runāt.
-Vai mēs varam... -Vai jūs varat brītiņu uzgaidīt?
-Man sāp. -Lūdzu.
Dakter Prašar?
Jahangir? Tas ir viņa vārds.
Tu esi no baisas zemes, vai ne?
Piedodiet.
-Es esmu no lndijas. -Jā.
Tad tu neesi kristietis kā mēs.
Nē, es esmu hinduists.
Kā tu izvilktu informāciju no ienaidnieka?
Kā hinduists
es pieklājīgi palūgtu.
Man tikai vajadzēja zināt tehniku.
-Dakter, es esmu ar pacientu. -Jā. Labi.
Kur mēs palikām?
Jūs man kaut ko stāstījāt par Gvenu. Kaut ko...
-Nē. Es domāju savus zobus, jā. -Zobus.
Jā, jā, jā, jā, jā. Rīkosimies profesionāli.
Darbs bez atpūtas ir sabiedrībai vērtīgs.
Muti vaļā.
-Sāp. -Tiešām? Man jātic.
Bet šādā situācijā tas ir normāli.
Vai jūs zināt, kas ir viskaitīgākā lieta zobiem?
-Cukurs? -Noslēpumi.
Ja jūs pastāstīsiet, kas jūs nomāc, jutīsieties labāk.
Kā jau es teicu, dakter, tas ir personīgi.
Es tiešām gribētu saglabāt profesionalitāti.
Jā, lūdzu.
Mēs varam spēlēt tā, kā jūs vēlaties.
Nē.
Tas nav novokaīns.
Nē, tā ir maza smieklu gāzes deva.
Slāpekļa? Es nezināju, ka jūs joprojām izmantojat slāpekli.
-Vai ir kādi blakus efekti? -lr daži.
Daži smejas. Daži kļūst miegaini.
Bet visi runā.
Ei, Frenkij! Prieks tevi te redzēt.
Tu jau esi atpakaļ darbā vai man atsūtīt vēl?
Es pazīstu pāris pilsoņu kara dalībniekus, kuri runā nepārtraukti.
-Viņi izmantoja īstu munīciju. -Tu neesi dzirdējis jaunumus.
Darbs padarīts. Ričards pieder pagātnei.
-Ko? -Viņa vakarnakt viņu pameta.
-Kā tu zini? -Viņš man pateica. Kāzas ir atceltas.
Vai tas ir droši?
Viņš grib palikt draugos, bet viņa neko negrib par viņu dzirdēt.
Viņa teica, ka nav pārliecināta par savām jūtām,
un nav godīgi viņu turēt neziņā, tāpēc...
Kāpēc Ričards tev to stāstīja?
Jo es viņam iedevu 700 mililitrus smieklu gāzes.
-Vai tas ir daudz? -Nē. Līdz 750 nav nāvējoši.
Tas izklausās pēc pirmskāzu strīda.
-Jauni pāri šādā brīdī... -Nē. Noteikti nē.
-Tas ir normāli, ka viņi sāk... -Nē, nē, nē.
-...ieiet šajā... -Viņa pieņēma darbu Ēģiptē.
Viņa brauc uz turieni uz sešiem mēnešiem.
Tas ir pa īstam. Ceturtdien tūlīt pēc izstādes atklāšanas viņa aizbrauc.
-Tā ir laba ziņa. -Jā.
Varbūt mums aiziet nosvinēt.
-Es nevaru. -Es arī ne.
-Pagaidi! Kas tev ir somā? -Nekas.
Vai tas ir no dārglietu veikala?
-Ak, Dievs. Vai tas ir Gvenai? -Nav svarīgi.
Kas notika ar ''Es neiejaukšos''?
Tagad vairs nav ko iejaukties, vai ne?
Attiecības ir beigušās! Viņa viņu nemīl.
Un tu domā, ka viņa mīlēs tevi?
Zobu žokeju uzsvārcī? Piedod man.
Tu teici, ka liksi mani mierā, ja es izjaukšu laulības!
Es izjaucu laulības! Liec mani mierā!
Tev vismaz būtu jāļauj man tev palīdzēt izvēlēties!
Vai tu vari iedomāties, cik daudz ''Piedod man lūdzu'' dārglietas
-es pa šiem gadiem esmu nesis? -Es pats tikšu galā!
Viņai patīk Peru zelts, bet, Pinkus,
-tu sasteidz lietas, es tev saku! -Frenk! Paklausies!
Mēs abi zinām, ka mūsu kopā pavadītais laiks nav bijis patīkams.
Bet es teikšu vienu. Lai arī tu esi vulgārs,
garlaicīgs, bezgaumīgs, neaptēsts, neizglītots un stulbs, vismaz...
-Vai tu pabeigsi? -Es beidzu.
-Labi. -Es gribēju teikt,
ka mēs pabeidzām to, kas tev bija jāpabeidz. Un, kas zina?
Kādu dienu, cerams, ne tik drīz, mēs atkal satiksimies.
-Līdz tam laikam atvadīsimies. -Jā, bet...
Bet kāpēc es joprojām esmu te?
Celtnis mums uzmeta virsū divas tonnas tērauda.
Droši vien bija sāpīgi.
Tā bija ūdens noplūde. Dieva pirksts!
Kāpēc viņš tā dara?
Bet celtņa vadītājs domā, ka viņš ir pie visa vainīgs.
Laiks psihologam!
Neuztraucies. Tas nav nekas.
Atslēgas piekariņš.
Man vajadzēja atslēgas piekariņu!
-Man tas patīk! -Labi.
Nespēju noticēt, ka tu atcerējies. Tas ir tik...
Kāds tu esi dīvains un praktisks cilvēks.
Bija šāds vai arī riņķīšu komplekts.
Es ceru, ka tu pārāk neiztērējies.
$1 40. Čeks ir kastītē.
Tā parasti nesaka.
Nē, nē, nē. Es tikai gribēju teikt, ka tas nebija nekas liels.
Tas nav Peru zelts vai kas tamlīdzīgs.
Un es to saku tāpēc, ka veikalā bija auskari
no Peru zelta,
un es domāju, ''Gvenai tie patiktu,
''bet diemžēl tie nav man pa kabatai.''
Tāpēc...
Ko? Neskaties uz mani ar šo pirāta skatienu.
Es tev iedevu dāvanu, un tas nav nekas uzbāzīgs.
Tikai, lai tu zini, ka es par tevi domāju,
un tev to vajadzētu pieņemt
draudzības vārdā, kā tā tiek pasniegta.
''Pirāta skatiens''? Kā tu to varēji zināt?
-Es neko nezinu. -Tu zini.
-Vai tas ir tāds teiciens? -Nē.
Kā tu to visu zini?
-Pirāta skatiens? Peru zelts? -Visi zina Peru zeltu.
Un par Frenka mīļāko dzērienu tovakar?
Nomierinies.
-Nesaki man, lai es nomierinos. -Tevi tas padara traku.
Kā tu zini, ka tas mani padara traku?
Es uzminēju. Sākam vēlreiz?
Kāpēc tu viņai nesaki? Pasaki taisnību.
Viņa tāpat pēc dažām dienām brauks projām.
Būs jāsaka taisnība, zobārst, tev nav izvēles.
Tev ir 10 sekundes, lai pateiktu,
vai arī es eju projām.
Kā tu zini tādas lietas no manas dzīves ar Frenku?
-Tas izklausīsies kā neprāts. -lzaicini viņu.
lzaicini mani.
Pirms pāris nedēļām es iegāju slimnīcā uz parastu operāciju,
bet bija komplikācijas. Un es nomiru. Tikai uz dažām minūtēm.
Tā ir taisnība! Es to varu pierādīt! Viņš pašlaik ir šeit kopā ar mums.
Zini ko? lzbeidz. Tas ir nežēlīgi, ko tu dari.
Kā citādi es to visu zinātu?
Tu droši vien pazini Frenku.
Es nezinu, varbūt tu biji viņa zobārsts.
Tad pajautā man ko citu. Kaut ko tādu, ko es nevarētu zināt.
-Kā tā var runāt? -Lūdzu.
Viens jautājums, un, ja es kļūdīšos, tu nekad vairs mani neredzēsi.
Frenks bieži redzēja vienu sliktu sapni.
Viņš pamodās raudot, un nekad to nestāstīja nevienam citam kā tikai man.
Kas tas bija?
Slīkšana.
Es redzēju sapnī, ka ļoti dziļi ienirstu,
bet kad es pagriezos, lai atgrieztos virspusē,
es nevarēju, lai kā es censtos peldēt.
Slīkšana. Viņš nira ūdenī,
un lai kā viņš centās tikt atpakaļ virspusē, viņš nevarēja.
Tā ir, vai ne?
Pat ne tuvu.
Nē!
Zini, kad es pirmo reizi tevi satiku?
Un nākamās 10 vai 12 reizes es domāju, ''Kāds idiots.''
Bet tad es tevi mazliet iepazinu, ja?
Un es sevi pārliecināju, ka tevī ir kaut kas cilvēcīgs.
''Varbūt viņš ir nedaudz dīvains,
''pie viņa ir jāpiestrādā.''
Bet izmantot intīmas lietas par manu mirušo vīru,
lai piekļūtu man tuvāk vai Dievs zina, kāda cita iemesla dēļ,
ir nepiedodami.
Tu esi slims.
-Es tevi mīlu. -Nezvani man!
Tu meloji. Kāpēc tu tā darīji?
Jo tu esi cietsirdīgs maita,
kam visi, izņemot sevi pašu, ir pie vienas vietas.
Viņai viens tāds jau ir bijis.
Tiksimies vēlāk, zobārst.
-Ko? -Tā ir mana meita.
Jā, tu jau to teici.
Viņa nerunā ar savu māsu, savu vienīgo māsu.
Viņa ir tik dusmīga par to kaklarotu, ko es atstāju,
bet dienu pirms savas nāves es pabāzu vēstuli zem durvīm.
Tajā viss bija paskaidrots.
Bet priekšnamā bija paklājs.
Es nezināju, ka vēstule pakļuva zem paklāja.
Viņa nekad to nesaņēma.
Mans Dievs, cik tu esi apnicīga!
Manam mazajam dēliņam ir spēļu vāverīte.
Tā bija viņa mīļākā rotaļlieta. Viņš to ņēma visur līdzi.
Nevarēja bez tās aiziet gulēt. Bet viņš to pazaudēja dienā, kad es nomiru.
Viņi nezina, ka tā ir mašīnā zem priekšējā sēdekļa.
Tā ir tur, bet viņi to neredz.
Tagad viņš katru vakaru raud pēc tās,
jo viņam tā rotaļlieta esmu es.
Es tev nevaru palīdzēt.
Tu gribi teikt, ka tu mums nepalīdzēsi.
Vai tā nav patiesība?
Jā, vai man pateikt, kas vēl ir patiesība?
Mēs dzīvojam vieni un nomirstam vieni.
Un acīmredzot mēs paliekam vieni.
Tā arī ir patiesība, vai ne?
-ldiots! -Piedod!
Neticami! Turpini.
-Sveiki. -Kāda diena.
Jā, izskatās, ka tuvojas ziema.
-Krusa. -Ko?
Tā nav pat spējīga snigt.
Vai ir vēl riebīgāki nokrišņi par krusu?
-Nē, tā ir visriebīgākā. -Jahangir?
-Jā. -Mēs esam draugi.
-Nu... -Partneri.
-Jā. -Mums ir kopīgas lietas.
-Jā. -Mums ir kopīgas mantas un...
Piemēram, panorāmas rentgena aparāts.
-Jā. -Mēs esam draugi.
-Nē, tā es neteiktu. -Ne draugi, bet... Kas pie...
Ne jau to es gribēju teikt, vai ne?
Klausies.
Es satiku sievieti.
Tādu sievieti, ka
gribas atgriezties laikā, lai nebūtu viņu saticis.
Lai cik briesmīga toreiz bija dzīve, tā nebija tāda elle kā tagad.
Zināt, ka viņa ir tepat, un netikt viņai klāt.
Es gribu palūgt,
vai tu man neizrakstītu Percocet?
Ko?
Es to nevaru pats sev izrakstīt, vai ne?
Pēc likuma. Lai es aizmigtu un izliktos, ka viņas nav.
Vai Darvon.
Vai Vicodin.
30 vai 60 iepakojumu, ja negribi,
lai es tevi atkal traucēju. Un es tevi likšu mierā.
Es pat nelūgšu morfinu.
Nāc man līdzi.
-Ko tu dari? -Apsēdies.
-Nē. -Apsēdies.
-Kāpēc? -Apsēdies.
-Liecies mierā. -Tas ir svarīgi. Klausies.
PlETURlES TE, DĀRGAlS!!!
-Lieliski. -Otrs.
''Vērtība ir tikai tai dzīvei, kas dzīvota citu labā.'' - Alberts Einšteins
Jā. Tas ir labs kā visi saukļi uz plakātiem.
Dr. Pinkus, vienreiz dzīvē ir jāapstājas
un jāuzdod sev izšķirošais jautājums.
''Ko šī
''pretīgā tipiņa loma
''man labu dod?''
Tu kaut ko teici par vēstuli.
Uzliec to.
Mamma! Skaties, ko es atradu!
Ko? Kur tu to atradi? No kurienes tas uzradās?
Tas izkrita no viņa mugursomas.
Paldies.
Dr. Pinkus?
Sveiki. Atvainojiet, es ne...
Paldies. Liels paldies!
Es nebiju sapratis.
Paldies.
...daudzpusīgs ieskats karaļa Pepi dzīvē un nāvē.
Paldies. Liels paldies.
Liels paldies. Paldies.
Gvena!
Ko tu te dari?
Man ar tevi jārunā. Esmu visu sapratis.
Lūdzu, liec mani mierā.
Tās ir muļķības. Tas, ko saka par spoku stāstiem,
man šķiet, nav pareizi.
Spoku stāsti. Vai mēs varam par to nerunāt šovakar?
Paskaties uz Pepi. Viņš ir apglabāts ar lietām, kas mirušajam nav vajadzīgas.
Mājdzīvnieki, nauda.
Viņi pat ielika viņa locekli lielā krūkā. Kāpēc viņi tā darīja?
Bet tu redzēji to locekli. Tas nebūtu iegājis mazā krūkā.
Nē, nevis kāpēc viņi to ielika lielā...
Kāpēc viņi to vispār ielika krūkā? Kāpēc?
Kas?
Kāpēc lai viņi to darītu ar kādu, ko viņi nekad vairs neredzēs?
Jo viņi viņu mīl,
un grib darīt visu, lai viņš jūtas labi.
Jo, ja viņi zina, ka viņš jūtas labi...
-Viņi var ļaut viņam aiziet. -Tu biji pasakaina.
Paldies. Ļoti jauki no tavas puses. Es to novērtēju.
Tieši tā. Viņi var ļaut viņam aiziet.
Frenks tev spokojas, Gvena. Ļauj viņam aiziet.
Ja viņš man spokojas, vai tad viņam nevajadzētu likt mani mierā?
Nē. Viņš nevar. Tas nav viņš. Tā esi tu.
Visi tie stāsti par spokiem, kuriem ir nepabeigti darbi,
tie esam mēs, kas esam nepabeigti.
Ļauj Frenkam aiziet.
Atstāj to pagrimušo izvirtuli mierā.
Lūdzu, beidz man sekot.
-Tas bija brīnišķīgi. Liels paldies. -Jā, es priecājos jūs abus redzēt.
Viss iznāca ačgārni.
Man ir vienalga, kā tu to visu zināji par Frenku!
-Man ir vienalga. -Es tev teicu, es mēģinu...
Varbūt jūs bijāt draugi.
-Ko? -Nē, nē, nē...
Divi parasti vīrieši, kad viņš bija dzīvs,
un gājāt kopā iedzert, un gājāt uz striptīzklubiem
-un runājāt par meitenēm... -Ak, Dievs.
...un smējāties par sievām...
-Es zvēru. -Kas man bija vainas?
Kāpēc viņš mani nemīlēja?
Es tevi mīlēju. Es joprojām tevi mīlu.
Viņš tevi mīlēja.
Tad kāpēc viņam ar mani nepietika?
Tev uz to nav ko atbildēt, vai ne?
-Kas? -Bezjēdzīgi.
Lūdzu. Vai tu domā, ka es mainīšos?
-Nu... -Vai tu dzīvē
vispār esi saticis kādu, kurš ir mainījies?
Kāpēc tu nevari papūlēties, tikai uz dažām sekundēm?
Es esmu tas, kas esmu.
Vai tu tagad runā ar viņu?
-Vai tu gribi, lai es tam ticu? -Ko tu gribi viņam pateikt?
-Ko tu gribi pateikt? -Es gribu atbildi!
Es gribu zināt, kāpēc viņam ar mani nepietika.
Tā nebiji tu, ar ko nepietika.
Es nezinu, kāpēc es darīju tās muļķības.
Un viņš nezina, kāpēc viņš tā darīja.
Nomirstot cilvēks nepaliek gudrāks.
Pēc tam, kad nomirst, nepaliek gudrāks.
Bet es redzēju vienu, cik ļoti es tevi sāpināju.
Bet viņš redzēja, cik ļoti viņš tevi sāpināja. Un...
Piedod man, mīļā.
-Ko? Ko viņš teica? -Viņš lūdza, lai tu viņam piedod.
Un tas ir viss?
Viņam ir žēl?
Tas, kā viņš to pateica, bija...
Viņam ir žēl. Viņam ir žēl.
-lzjusti. -Jā, jā, jā. lzjusti.
Laba doma. Man jāiet krāmēt mantas.
Tev to vajadzēja dzirdēt! Es tā nemāku atkārtot!
Gvena! Pagaidi!
Kāpēc lai es ar tevi runāju?
Tu pat neuzminēji viņa sapni!
Nē, jo viņš man izstāstīja nepareizu sapni, lai mani iegāztu.
Viņš mani pievīla.
Tad kāds ir īstais?
Viņa te tagad nav!
-Es nevaru pajautāt. -Tas tev ir izdevīgi.
Nē, tas nav izdevīgi. Tas ir ļoti neizdevīgi.
Klausies, es neesmu melis, ja?
Man ir daudz trūkumu. Es esmu atturīgs, savtīgs, egoistisks.
Bet es neesmu melis un arī pašlaik nemeloju.
Gvena, pēdējās dienas pēc savas nāves,
kopš esmu kopā ar tevi, es dzīvoju vairāk, nekā pirms es nomiru,
kad dzīvoju pirmo reizi. Saproti? Saproti, ko es gribu teikt?
Nē.
Tā. Es piedzimu un tad...
lzsauciet ātro palīdzību!
Mēģini pasaukt kādu palīgā!
Dariet kaut ko!
Ak, Dievs.
Cik žēl.
Tev tiešām jau sanāca labi arī ar viņu.
-Kas notiek? -Tu esi miris, draugs.
Nolādētais metro atkal streiko.
Tie šoferi ir pie visa vainīgi!
Nē! Nē, es neesmu miris!
Baidos, ka esi gan.
Man žēl, mazais.
Nāc šurp. Tu esi jauks.
-Būs labi. -Es tikko sāku!
Viss pārējais, viss cits līdz šim bija tikai laika izšķiešana!
Tikai iesildīšanās!
Jā.
-Tas ir tas sliktākais. -Kāds...
-Skatīties, kā viņa raud. -Dariet kaut ko!
Zināt, ka viņai vajag kādu, kas samīļo, un tu to nevari.
Vai kāds izsauca 1 18?
-Pagaidi. -Tu taču joko.
Zvaniet!
-Pagaidi. -Vietu! Atbrīvojiet vietu!
Viņš taisa elpināšanu. Viņš māk taisīt elpināšanu. Protams!
Atbrīvojiet vietu, viņam vajag vietu.
Viņš droši vien atvērs viņam krūtis
un masēs sirdi ar kailām rokām.
Ak, Dievs! Glāb šo cilvēku!
Es viņu vairs nevaru izturēt.
Patiešām, es nevaru.
Nu!
Ei, Pinkus, man tev kas jāsaka.
Varētu būt labi, ja tu tiktu atpakaļ.
Tu man palīdzēsi? Kāpēc?
Tās asaras, ko viņa lej,
tagad ir dēļ tevis.
Paklausies.
Man šķiet, ka mans vilciens ir pienācis.
Dr. Pinkus, vienmēr prieks jūs redzēt.
Kas notika?
Jūs gājāt pāri ielai pie sarkanās gaismas.
Nevienu nevar iesūdzēt.
Gvena.
Vai te bija viena sieviete?
lespējams, bet ja viņa nevarēja pierādīt radniecību,
sardze viņu droši vien aizsūtīja projām.
Labs darbs, puiši.
-Tu esi tumšāka. -Jā, es esmu tumšāka.
lzskatās labi. Acis izceļas.
Ar atgriešanos, Dr. P!
Labi, Goldmana kungs, seši mēneši.
Atcerieties tīrīt ar zobu diegu tos, kurus gribat paturēt.
Sveiki.
Es nezināju, ka tu esi atgriezies.
-Sveika. -Sveiks.
Es domāju, ka tu esi Ēģiptē.
Man likās, ka jāpaliek te. Tev viss kārtībā?
Jā. Cik vien var būt.
Es mēģināju tevi apciemot slimnīcā, bet viņi ne...
Jā, stingra kārtība
tajā nolādētajā Kooperatīvās Ārstniecības iestādē.
Tev viss kārtībā?
Man ir slikta dzerokļa saskare.
Apsēdies. Es tieši domāju, vai tu to esi kādam parādījusi.
Nē. Es biju pieteikusies pie Dr. Prašara.
-Nē, protams. Nē... Viņš... -Es nezināju...
Viņš ir jauks cilvēks.
Un viņš ir labāks zobārsts nekā es, bet nesaki viņam, ka es to teicu.
Bet es priecājos, ka tu labi izskaties.
Tu arī.
Viņam ir astoņi gadi.
-Atvaino? Kas? -Frenkam.
Sapnī. Īstajā.
Un viņš iet pa mežu ar savu tēvu.
Viņi ir sadevušies rokās, bet tad pēkšņi viņa tēvs pazūd.
Viņš mēģina atrast ceļu atpakaļ,
bet vienmēr atgriežas tajā pašā vietā,
un tas ir viņa murgs.
Ka viņš ir apmaldījies un nevar atrast ceļu uz mājām.
Tā ir.
Vai tu joprojām viņu redzi?
Viņš atrada ceļu uz mājām.
Tas ir labi.
Man sāp, kad es smaidu.
Tur es tev varu palīdzēt.
Latvian